Димо Тонев: Не успяваме да намерим най-добрия си волейбол
Мъжкият ни национален отбор по волейбол завърши участието си във втората седмица от Лигата на нациите. На турнира във Фукуока (Япония) нашите записаха три загуби и една победа. „Лъвовете“ отстъпиха на Полша, Германия и Словения, като успяха да надиграят Иран с 3:2 гейма и с това отбелязаха втори успех в световната надпревара. Това отрежда 14-то място на България във временното класиране на Лигата на нациите с 5 точки.
В последните години Димо Тонев, който преди години бе и национален селекционер, показа, че умее да коментира мачове и в телевизионния ефир. По традиция той направи и анализ за BGcvolleyball.com за участието на волейболистите ни във втората седмица на надпреварата във Фукуока (Япония).
"Измина втория турнир от Лигата на нациите. Направихме още една победа, макар измъчена и с доста тежка игра. Бе изпъстрена със страшно много грешки и ако отбележим, че двата отбора са направили над 60 грешки, това ще подскаже не особено високото ниво на волейбол в тази среща.
Прави впечатление, че във всичките мачове започваме силно, играем като равен с равен със съперниците, дори взимаме геймове, но когато трябва да се решават ситуации, които са от значение за спечелването на геймовете, виждаме, че не успяваме да се справим.
Ще повторя казаното от миналия коментар. Много трудно се пречупва мисленето и манталитета на състезателите. Вижда се, че Джанлоренцо Бленджини не спира да настоява в тази насока, като разбира се не спира и да отбелязва проблемите от техническо естество, които имаме.
Прави впечатление, че започваме мачовете концентрирано и с добра организация. Но колкото по напредват двубоите, нивото ни пада, докато при силните отбори е обратното. Започват лежерно, леко и без напрежение, но в края на срещите концентрацията и решителността е на най-високо ниво.
Ясно е, че италианският треньор все още опознава нашите състезатели. Видяхме, че даде възможност на много от волейболистите ни да влязат и да играят. Включително завъртя някои от тях на различни позиции, за да изчисти за себе си възможностите, които имат те и как може да бъдат използвани.
Например Симеон Николов бе изпробван на позицията диагонал, смени мястото на Денис Карягин, пуска го като диагонал, а не на поста посрещач, на който играе. Вкарването на втория ни разпределител на втора линия и оставяйки Симеон Николов да играе като диагонал, е добър тактически вариант, но това не е окончателно решение на проблема за поста диагонал.
Проблемът на този пост е вследствие на това, че през годините всичките треньори, които се изредиха, не успяха да създадат едно ядро от няколко състезатели на поста диагонал, които да се конкурират помежду си и когато един играе слабо, да може да влиза друг на неговото място.
Ние започнахме с един единствен диагонал - Димитър Димитров. Очаквам , че за следващия трети турнир от Лигата на нациите Венислав Антов ще се включи в състава. Той е типичен диагонал, който игра силно в българското първенство и силно за младежкия национален отбор. Смятам, че Антов е един състезател с качества и трябва да се търси разнообразите на този пост.
Също така отборът ни трябва да бъде окомплектован с две либера, защото ако Мартин Божилов му се случи нещо, кой да играе на този пост?
За мен трябва да има една добра взаимозаменяемост и ако някой не може да играе, да се знае кой ще го замести. Трябва да има стратегия – подготовка на състезатели, които се очаква да бъдат част от националния отбор.
Видяхме известно подобрение при изпълнение на сервис в някои от мачовете, въпреки, че все още допускаме страшно много грешки и ефективността е много ниска.
Някои от състезателите вече започват да възприемат от волейболната философия на Бленджини и не случайно те играят най-много време. Други все още не успяват да се приспособят към начина, по който той иска да се играе. Това е обяснимо, трудно е. Надявам се обаче, че Бленджини ще продължи да настоява и да „принуждава“ състезателите да играят по начина по който иска за да се случват нещата.